Istočni Berlin, 1984. godine. Glasnost (zakon o uvidu u rad vladinih službi) nije ni na vidiku.
Populacija Demokratske Republike Nemačke je pod strogim nadzorom Štazi-ja,
istočnonemačke tajne policije.
Njihove snage od 100,000 zaposlenih i 200,000 doušnika sprečavaju Tiraniju Proleterijata.
Njihov slogan je: "Znati sve".
Stani mirno. Pogled u pod.
Nastavi da hodaš.
Berlin - Viši istražni sud
Istražna jedinica Ministarstva državne sigurnosti
Obraćaćeš mu se sa "kapetane"!
Uđi.
Sedi.
Ruke ispod butina, sa dlanovima na dole.
Šta imate da nam kažete?
Nisam uradio ništa.
Ne znam ništa.
Niste uradili ništa, ne znate ništa...
Mislite li da mi hapsimo ljude zbog nečijeg hira?
Ne...
Ako ste i pomislili da je naš humani sistem sposoban za tako nešto,
samo to bi bilo dovoljno da opravda vaše hapšenje.
Da vam podstaknemo sećanje, zatvoreniče br. 227.
28-og septembra, Dieter Pirmasens, vaš prijatelj i komšija,
prebegao je na Zapad. Verujemo da je imao pomoć.
Ne znam ništa u vezi sa tim. Nije mi čak ni rekao da želi da ode.
Prvi put sam o tome čuo tek na poslu.
Molim vas, ispričajte šta ste radili 28. septembra.
Sve je u mojoj izjavi. - Da čujem ponovo.
Bio sam u Treptow Parku sa mojom decom.
Tamo sam sreo mog starog prijatelja Maxa Kirchnera.
Zatim smo zajedno otišli kod njega kući i slušali muziku do kasno.
On ima telefon, možete ga da proverite to.
Ja vam mogu dati broj telefona.
Neprijatelji naše zemlje su arogantni. Upamtite to.
Potrebno je strpljenje. Ovde ono traje oko 40 sati.
STASI-jev KOLEDŽ, POTSDAM-EICHE
Da premotamo...
Želim da spavam.
Pustite me da spavam, molim vas!
Ruke ispod butina.
Ponovite mi šta ste radili 28. septembra.
Molim vas, samo jedan sat...
...samo malo... malo sna.
Ispričajte mi ponovo šta ste radili tog dana.
Zašto se drži budan ovako dugo?
To je... nehumano.
Nevin zatvorenik postaje sve besniji tokom vremena,
dok trpi nepravdu. On će da viče i da besni.
Zatvorenik koji je kriv postaje sve mirniji i tiši...
Ili počinje da plače.
On zna da je tu s razlogom.
Najbolji način da se dokaže da li je neko kriv
je neprestano ispitivanje.
...školskog druga Maxa Kirchnera.
Onda smo otišli zajedno kod njega kući...
i slušali smo muziku do kasno.
On ima telefon, možete ga nazvati i potvrditi ovo.
Primećujete li nešto u vezi sa njegovom izjavom?
Ista je kao i na početku.
Potpuno ista. Od reči do reči.
Ljudi koji govore istinu mogu da preformulišu stvari, a to i rade.
Lažov ima spremnu izjavu,
koju neprekidno ponavlja kada je pod pritiskom.
227 laže. Imamo dva bitna nagoveštaja,
i možemo da povećamo pritisak.
Ako nam ne date imena, uhapsićemo vašu ženu.
Jan i Nađa će onda biti stavljeni pod brigu države.
Je li to ono što želiš?
Ko je osoba koja mu je pomogla da prebegne?
Glaske... - Ponovo! Govori jasno!
Glaske... Werner Glaske. - Werner...
... Glaske.
Tišina!
Slušajte!
Zna li neko šta je to?
To je uzorak mirisa za pse.
Mora biti uzet sa svakog ispitivanja. Nikad ne zaboravite to!
Vi saslušavate neprijatelje socijalizma.
Ne zaboravite to!
Doviđenja.
To je bilo dobro, stvarno dobro.
Sećaš li se...
kad smo mi sedeli ovde pre 20 godina?
Ponudili su mi mesto profesora.
U stvarnom životu ocene nisu bitne, mada moje i nisu bile toliko loše, zahvaljujući tebi.
Pa, šta je poenta?
Zašto uvek misliš da imam skrivenu poentu?
Hteo sam da te pozovem u pozorište. - Pozorište?
Čuo sam da dolazi i ministar Bruno Hempf.
Trebalo bi da se pojavim tamo, kao predstavnik Ministarstva kulture.
Počinje u sedam. Trebalo bi da krenemo.
TUĐI ŽIVOTI
Ministar Hempf dolazi za jedan sat.
Znaš, nekada je bio u Državnoj Bezbednosti.
Baš je počistio pozorišnu scenu u to vreme.
Georg Dreyman, pisac.
Arogantan tip, onakav na kakve upozoravam moje studente.
Ali je lojalan. Kada bi svi bili kao on,
ostao bih bez posla. On je naš jedini nepodrivački pisac
koga čitaju i na Zapadu.
On misli da je DR Nemačka najbolja zemlja na svetu.
Uveri se.
Šta ne valja, moje drago dete? Nova vizija? - Govori, Marta!
Govori! - Tvoj Arthur...
...je mrtav. - Arthur?
Da možda ne grešiš, bar ovaj put?
Ne, sestro. Veruj mi.
Pao je u smrt.
Smrvljen moćnim točkom.
Vidim to,
mada bi radije gledala neki drugi užas.
Zašto nisam pošteđena ovih vizija?
Elena!
Idi kući...
i oplakuj. Ja ću završiti tvoju smenu.
Je l' ti se svidelo?
Dreyman je dobar, a? - Ja bi ga nadgledao.
Nadgledao? Sva ta predavanja su ti uništila instinkte.
Lično bi vodio nadgledanje, štaviše. - Kažem ti, čist je k'o suza.
Čak se i Hempfu sviđa. Pucali bi smo sebi u nogu.
Idem dole na kratko.
"Lica ljubavi"
Dosta slušam o tvom radu.
Kažu da je kultura u dobrim rukama. Tvoje ime se pominje...
...u partijskim krugovima. - Mi smo "štit i mač" Partije, ministre.
Svesni smo toga u svakom trenutku.
Šta misliš o njemu?
O Georgu Dreymanu?
Možda...
Šta, možda?
Možda i nije tako čist kakvim se čini.
Grubitz!
Zato smo ljudi kao ti i ja u vrhu.
Prosečni Štazi-jevac bi rekao:
"Najbolji, lojalan!" i slično. Ali mi vidimo više od toga.
Ideš ka samom vrhu, Grubitz.
Ima nešto sumnjivo u vezi sa njim. Osećam to.
Dreyman pravi zabavu sledeće nedelje.
Neki sumnjivi tipovi dolaze,
Hauser i sličan ološ. Probaj da diskretno ozvučiš mesto do tada.
Postupak A i B. Samo njegove sobe.
Ništa preterano. On ima moćne prijatelje.
Niko ne sme znati za ovo
dok ne pronađemo nešto.
Ali ako mu pronađeš nešto,
imaćeš dobrog prijatelja u Centralnom Komitetu.
Razumeš šta ti govorim?
Prijatno veče Vam želim, druže ministre.
Zašto bulji u nas?
Šta traži ovde, uopšte?
Mislim da se zaljubio u tebe.
Ne mogu da dopustim da prođe celo veče,
a da ne nazdravim našim umetnicima. Jedan veliki socijalista,
ne mogu da se prisetim koji, rekao je:
"Pisci su inženjeri duše".
Pa, Georg Dreyman je jedan od najvećih inženjera ove zemlje.
Baš ti je šarmantan drug. - Paul! Prestani.
A Christa-Marija Sieland
je najljupkiji biser DR Nemačke.
Podignimo naše čaše za Christa-Mariju Sieland:
Triput ura za nju.
Neko kao on i ne zaslužuje da ti se obraća.
Ostani ovde!
A sada, nešto za našu dušu...
Mogu li?
Kako vam se dopao moj govor? - Hvala puno.
I meni se svidela vaša predstava.
Stvarno, bila je dobra. - "Inženjeri duše".
To je Staljinov citat. - Stvarno?
I ja, takođe, volim da provociram, g-dine Hauser.
Ali, za razliku od vas, ja znam dokle smem da idem sa tim.
Ja sam više nalik našem dragom Dreymanu.
On zna da Partiji trebaju umetnici, ali i da je umetnicima Partija potrebnija.
Ako ćete da pričate o politici, pronaći ću drugog partnera za ples.
Ja sam voljan. - Prekasno!
Pomno pratim dešavanja u našem pozorištu. - To je bila publika...
Paul!
U redu je, ja poznajem g-dina Hausera već godinama. Druže Schwalber!
I vi ste obavili veoma dobar posao večeras.
Dreymane, drago mi je da sarađujete sa ovakvim režiserom. Nije uvek bilo tako.
Mislite na Jersku?
Mislim da ste ga preoštro osudili.
Naravno, preterao je sa svojim izjavama.
Bez sumnje.
Ali, postavite sebe na njegovo mesto na trenutak.
Vi, kao čovek od reči.
On ne može da izbriše svoje ime sa tih izjava.
Mogao bi da radi u bilo kom pozorištu na Zapadu. Ali on želi da ostane ovde.
Jer on veruje u socijalizam i u ovu zemlju.
Ali, staviti ga na crnu listu... - Crnu listu?
Mi to ovde ne radimo!
Morali bi ste da pažljivije birate reči.
Druže Hempf, među nama rečeno:
moji komadi nisu dovoljno jaki da prežive Schwalberovu režiju.
Potreban mi je Jerska, a mislim da ste ga preoštro osudili.
Ja ne mislim tako. Ali to je ono što svi mi volimo u vezi sa vašim komadima.
Vašu ljubav prema čovečanstvu,
vašu veru u to da se ljudi mogu promeniti.
Dreymane, bez obzira koliko često to ponavljali u svojim komadima,
ljudi se ne menjaju!
Uzgred, kako je on?
On se nada da njegova zabrana...
da će uskoro opet moći da radi.
Može li da se nada? - Naravno.
Dok god je živ, pa čak i duže.
Jer, kao što znate, Dreymane, nada uvek umire poslednja.
Tim za ozvučavanje stana će biti spreman već od sutra.
To treba odraditi do četvrtka.
Misliš li da ćeš moći da odradiš to?
Laku noć.
"...i zemlju za uzgajače živine,
"ali efikasno iskorišćenu...
"Ekonomska politika desete partijske konferencije je stabilna.
"Sada, više nego ikad..."
Moram da idem, ili sam nagrabusio. - Od koga?
Moje devojke.
Devojke?
U redu, onda. - Hajde, krenimo!
Dvadeset minuta.
Da? - G-đo Meineke...
Zucnite nekome samo jednu reč o ovome, i Masha gubi svoje mesto na Univerzitetu.
Da li je to jasno? - Da.
Pošaljite g-đi Meineke poklon za njenu saradnju.
Mora da je opet četvrtak.
Vreme tako brzo prolazi... Možda je i bolje tako.
Kako si? - Nije loše.
Nije uvek ovako bučno.
Samo četvrtkom, znam.
Da.
Nedostajao si nam na premijeri.
Je li Schwalber dobro odradio posao?
Ukrao ti je zanat. - To održava moje ideje živim.
Ne mogu više da podnesem te debele, nalickane ljude koji dolaze na takve premijere.
To baš i ne liči na mene, zar ne?
Ali možda sam ovo pravi ja, a ne onaj stari Jerska.
On je bio druželjubiv, brižan i uspešan,
jer je bio pod krilom moćnika.
Ali neću više da se žalim.
U svom sledećem životu, jednostavno ću biti pisac.
Srećni autor koji može da piše kad god hoće.
Kao ti.
Šta je režiser ako ne može da režira?
On je filmski operater bez filmske trake,
mlinar bez kukuruza. On je ništa.
Apsolutno ništa.
Alberte, Ministar je bio na premijeri. Ministar Hempf.
Razgovarao sam sa njim o tvojoj zabrani rada.
Situacija je obećavajuća.
Dao mi je nadu, konkretnu nadu. Doslovce.
Stvarno?
To je odlično.
Jerska, stari poznavalac vina.
Kako je naš sveti pijanac? Je l' dolazi?
Zaboravio sam da ga pitam.
Ti si jak i energičan.
Takvog te i trebam. Ne dozvoli da ova tama uđe u tvoj život.
Albert mi je prijatelj.
A ti si moj dečko. - Izgleda kao poklon za pedeseti rođendan.
Ali ja punim 40, zar ne?
Ne zaboravi, obećao si da ćeš nositi kravatu za rođendan.
Nosio bi, ali nemam je.
Srećna godišnjica!
Kravata?
Rekao si da ne želiš nikakve knjige.
Ili možda ne umeš da vežeš kravatu, ti stari poeto radničke klase?
Šta? Ja sam rođen sa kravatom!
Ali sam morao da se "izborim za beg iz mojih okova srednje klase".
Onda stavi te okove ponovo, za mene.
U redu...
Uopšte nije teško vezati kravatu.
G-đo Meineke, dođite na trenutak!
Umete li da vežete kravatu?
Nemate pojma koliko sam vam zahvalan.
Ne osećate se dobro?
Ne... Dobro mi je.
Gotovo?
Divno. Savršeno je. Ne može bolje.
Biće ovo naša tajna. Umete da čuvate tajnu, je l' da?
Naravno.
Gospode!
A mislila sam da nećeš umeti.
Obično ne kriješ svoje talente.
Nemaš pojma šta ja sve mogu da uradim!
Prvi gost.
Naše drage komšije su opet zaključale ulazna vrata. Možeš ti?
Da, ja ću.
Maestro! Naš skroman dar.
Izričito sam rekao: bez knjiga! Ali hvala.
Prvo pogledaj.
Želite li piće? - Sodu.
Meni votku. - Doneću.
Zašto, dođavola, Albert sedi sasvim sam? - Ne želi da priča sa nama.
Sve nas je oterao.
I ja sam ti nešto doneo.
Jesi li stvarno ovde došao da bi čitao?
To je Brecht!
Osećam se kao prevarant među ovim ljudima.
Prevarant? Ma hajde, Alberte!
Gubiš svoju vezu sa stvarnošću.
Znaš kako ti se divimo, kako ti se svi dive.
Zbog nečega što sam uradio pre 10 godina...
i verovatno nikad više.
Moj omiljeni režiser! Sačekajte malo!
Hteo bi da popričamo na kratko.
Recite mi kako ste dobili ovaj posao?
Čist talenat.
Pa, naravno!
Ali šta ste još morali da uradite?
Svi živi znaju da si Štazi-jev čovek (Državna Bezbednost)!
Kakva nečuvena insinuacija!
- Paul! - Da?
Oprosti mom prijatelju, malo je popio.
Ali ti znaš da je on Štazi-jev čovek! - Ne, Paul.
Ne znam ja to.
Toliki si idealista da si skoro kao jedna od krupnih zverki.
Doušnici i konformisti kao što je ovaj su upropastili Alberta.
Ako ne zauzmeš stav, nisi ljudsko biće!
Ako ikada budeš želeo nešto da preduzmeš, nazovi me.
Ako ne, onda se ne moramo više ni viđati.
Tvoji prijatelji nemaju baš puno ukusa. - To stvarno nije fer.
Evo!
Pogledaj ovu divnu češalicu za leđa. - To je viljuška za salatu!
Svejedno, divna je...
A vidi tek ovo.
Svoj novi komad ću pisati ovim. - Ni ti, takođe, nemaš ukusa!
Imam za neke stvari.
Ovo je od Jerske.
Znači, ipak ti je poklonio knjigu!
"Sonata za dobrog čoveka"
"23:04h. "Lazlo" i CMS su otvarali poklone,
a potom verovatno imali seksualni odnos".
Kasniš.
Izvinite, kapetane. Ti semafori i crvena svetla, izgubio sam bar četiri minuta zbog toga.
Znate kako je.
Već su u akciji! Neverovatno!
Ti umetnici! Uvek su u akciji!
Zato i preferiram da nadgledam umetnike, a ne sveštenike ili mirovne aktiviste.
Vidimo se sutra u 11h.
Albert Jerska, operacija "Engerling".
Sistematičan si kao i uvek, Wiesler. Poslaćemo dokumenta. Hajdemo na ručak.
Odbojkaška utakmica počinje u 19 časova.
Zar si zaboravio? Šefovi sede tamo.
Socijalizam mora početi odnekle.
Što se tiče registracije limuzine koja je dovezla g-đicu Sieland do kuće...
To je auto Ministra Hempfa.
Wiesler, ne možemo da nadziremo visoke zvaničnike.
Uklonio sam podatak iz tvog izveštaja. Od sada ništa pismeno, samo usmeno!
Pomažemo članu Komiteta da se otarasi svog rivala.
Znaš kako bi ovakva informacija mogla da utiče na moju karijeru. A i na tvoju.
Ako nešto pronađemo...
Jesmo li se zato učlanili?
Sećaš li se naše zakletve?
"Mi smo štit i mač Partije". - A šta čini Partiju, ako ne njeni članovi?
A što su članovi uticajniji, to bolje!
Imam jedan novi.
Honecker ujutru dolazi u svoju kancelariju,
otvara prozor, vidi sunce, i kaže...
Šta nije u redu?
O, izvinite...
Ja sam samo...
Ne, ne, samo nastavi, kolega!
Nije na odmet malo šege sa Predsednikom Partije, ne brini.
Ionako sam verovatno već čuo taj vic.
Hajde, ispričaj nam!
Pa...
Honecker... Mislim, drug Generalni Sekretar...
vidi sunce i kaže: "Dobro jutro, lepo sunce!"
Pre, kao: "Dobro jutro, drago sunce!"
Sunce odgovara: "Dobro jutro, dragi Erich!"
U podne, Erich dolazi do prozora i kaže: "Dobar dan, drago sunce!"
Sunce odgovara: "Dobar dan, dragi Erich!" Uveče, Erich kaže ponovo:
"Dobro veče, drago sunce!" Ali sunce ne odgovara.
"Dobro veče, drago sunce..."
"Šta nije u redu," pita on.
A sunce mu odgovori: "Jebi se, sada sam na zapadu!"
Ime?
Čin? Odsek?
Ja?
Stigler.
Potporučnik Axel Stigler. Odsek M.
Ne moram da vam govorim šta ovo znači za vašu karijeru.
Molim vas, druže potpukovniče, samo sam...
Samo ste se rugali Partiji!
To je bila politička sabotaža, a ko zna čega je sve tu bilo!
Prijaviću ovo kancelariji Ministra.
Šalim se! Dobar vic, a?
Ali i tvoj je bio dobar. Mada, znam jedan bolji.
Kakva je razlika između Honeckera i telefona?
Nikakva. Prekini (obesi), probaj ponovo!
Dolaziš? - Ne, moram kući.
Ćao.
Hladno?
Christa, zaboravila si na naš sastanak u četvrtak.
Ili je tvoj pesnik slavio dva rođendana zaredom?
Hajde, ulazi.
Ulazi!
Ne znaš šta je dobro za tebe.
Ne brini.
Ja pazim na tebe.
Reci mi da ti to nije potrebno.
Samo reci, pa ću te odmah pustiti.
Već se viđam sa nekim.
Gde misliš da idemo?
Vodim te kod njega!
Ti ćeš brže stići tamo.
Vreme je za neke gorke istine.
Da?
Kakvi idioti!
Sledećeg četvrtka kod Metropola.
Vozi!
Christa?
Samo me zagrli.
Dobro veče, druže!
Opet kasniš pet minuta.
Dobro veče. Jedanaesti sprat, hodnik desno.
Već sam ovde gore.
Kako si ušla u zgradu?
Gomila vas iz Ministarstva živi ovde.
Mislim da nisam bila ovde ranije.
Ne, mislim da nisi.
Pa? Je l' bilo dobro?
Ostani malo.
Ne mogu, imam mušteriju u pola dva.
Radim po zakazanim terminima.
U pola dva?
- Nećeš stići. - Naravno da hoću. Ne brini.
Rezerviši me na duže sledeći put.
Ćao.
Georg?
Jesi li čuo za Hausera? - Ne, šta se desilo?
Nije dobio dozvolu za putovanje za svoja predavanja na zapadu.
Zar si iznenađena? Kad se ponaša tako arogantno, treba i da očekuje tako nešto.
Da li bi ga ti pustila, da si na njihovom mestu?
"CMS stiže kući.
"Lazlo" odobrava Hauserovu zabranu putovanja u inostranstvo".
Jesi li videla moju Brechtovu knjigu? - Šta?
Moju Brechtovu zbirku.
Ne znam gde je.
Čudno. Mogao bi da se zakunem...
Jednog od onih septembarskih dana kad je mesec plav,
u tišini ispod drveta šljive,
Držao sam je, moju malo izbledelu ljubav,
u svom naručju kao čarobni san.
Iznad nas, na letnjem nebu,
ugledah oblak.
Bio je beo i ogroman tamo gore.
A kad sam ponovo pogledao gore, više ga nije bilo.
Da? - Georg? Wallner ovde.
Šta ima?
Georg, Jerska je u pitanju.
Obesio se sinoć.
Georg?
Sad ću da prekinem vezu, OK?
Znaš šta je Lenjin rekao za Beethovenovu "Appassionatu".
"Ako nastavim da je slušam, neću biti u stanju da dovršim revoluciju".
Može li iko ko je slušao ovu muziku,
ali istinski slušao,
biti uistinu loša osoba?
Da li stvarno radite za Štazi?
Da li uopšte znaš šta je Štazi?
Da. Moj tata kaže da su to loši ljudi koji trpaju ljude u zatvor.
Shvatam.
Kako se zove tvoj...
Moj, šta?
Lopta! Kako se zove tvoja lopta?
Vi ste čudni! Lopte nemaju imena.
Sve je na svom mestu, Ministre.
Najnovija tehnologija.
Iza svakog prekidača, čak i u WC-u.
Hodnik se nadzire po proceduri C... - Rekao si da ćeš pronaći nešto.
Pa, pronađi nešto.
Čak bi i svom najgorem neprijatelju savetovao da me ne razočara.
Sad izlazi.
Nowack, ti ćeš paziti na Christa-Mariju.
Izveštavaćeš o svakom minutu kada nije sa mnom. Jasno?
Ukinuli smo Hauserovu dozvolu za putovanje na Konferenciju o kulturi.
Možda će to dovesti do nečeg.
Njih dvojica su veoma bliski.
Kako napreduje situacija između CMS i Ministra?
Sastaju se sutra uveče, koliko znam.
Dobro. Vrlo dobro.
Možemo mnogo da dobijemo od ove ljubavne priče.
Ili mnogo da izgubimo.
Ne zaboravi to.
Nekada sam se plašio samo dve stvari:
da budem sam, i da ne mogu da pišem.
Od Albertove smrti, nije mi stalo ni do pisanja
ni do drugih ljudi.
A sada se jedino plašim da ću ostati bez tebe.
Ne moraš da se plašiš večeras.
Idem samo na par sati. - Gde?
Moj stari školski drugar je u gradu.
Zaista, Christa?
Stvarno?
Kako se usuđuješ.
Znam.
Znam ja gde ideš.
I molim te da ne ideš.
Ne treba ti on.
Ne treba ti.
Znam i za tvoje tablete.
I koliko malo veruješ u svoj talenat.
Barem veruj u mene.
Christa-Maria.
Ti si velika glumica.
Ja to znam.
I tvoja publika to zna.
Ne treba ti on.
Ne treba ti.
Ostani ovde.
Ne idi njemu.
Ne?
Ne treba mi?
Ne treba mi ceo ovaj skandalozni sistem?
A tebi?
Onda ni tebi ne treba. Ili puno manje nego meni.
Ali i ti ideš u krevet sa njima. Zašto to radiš?
Zato što i tebe mogu da unište, uprkos svom tvom talentu i tvojoj veri.
Zato što oni biraju i predstave,
i ko će da glumi, i ko će da ih režira.
Ne želiš da završiš kao Jerska.
A ne želim ni ja.
Zato sada idem.
U pravu si što se tiče mnogih stvari,
i želeo bi da sve to promenim.
Ali molim te,
preklinjem te:
nemoj da ideš!
Pa, šefe, jesam li stigao na vreme?
Da pogađam šta to dvoje rade...
Beng, beng, beng! Hajde, ja preuzimam.
Ne želim da radite prekovremeno zbog mene.
"Nemoj da prođeš kroz ta vrata".
Gde ona ide?
Da se nađe sa starim školskim drugom.
Sutra ćete dobiti moj detaljan izveštaj. Pobrinuću se za to.
Laku noć.
U šta bleneš?
Soda-vodu.
Ne...
Votku.
Duplu.
Još jednu.
Mogu li da dobijem konjak, molim vas?
Madam?
Ostavite me, želim da budem sama.
G-đice Sieland.
Mi se poznajemo?
Vi mene ne znate, ali ja vas poznajem.
Mnogi ljudi vas vole
zbog toga kakvi ste.
Gluma i stvarnost se razlikuju. - Ali ne kod vas.
Gledao sam vas na pozornici.
Tada ste bili puno više svoji...
nego što ste sada.
Znači, znate kakva sam.
Ja sam vaša publika.
Moram da idem.
Gde?
Nalazim se sa starim školskim drugom. Ja...
Vidite?
Upravo sada, niste bili ono što jeste.
Ne?
Ne.
Znači, dobro je poznajete,
ovu Christa-Mariju Sieland.
Šta mislite...
Da li bi bila u stanju da povredi nekog ko je voli više od svega?
Da li bi se prodala za umetnost? - Za umetnost?
Vi već posedujete umetnost. To bi bila loša nagodba.
Vi ste velika glumica.
Zar ne znate to?
A vi ste dobar čovek.
"Kada je počela moja smena, 'Lazlo' i CMS su se raspravljali
"oko toga da li CMS treba da ide da se vidi sa školskim drugom.
"Kasnije, ona odlazi.
"Lazlo" deluje nesrećno zbog toga.
"Ali posle otprilike 20 minuta, CMS se vraća,
"na 'Lazlovo' iznenađenje, a i moje.
"Izgledalo je kao da je veoma srećan zbog toga.
"Slede energični činovi intimnosti.
"Ona govori da nikada više neće otići.
"On govori više puta:
"Sada imam snagu, sada mogu da uradim nešto".
"Ovo se verovatno odnosi na pisanje novog pozorišnog komada.
"Jer, poslednjih nedelja, 'Lazlovo' pisanje
"je bilo otežano uznemirenošću.
"Njena izjava ostaje nejasna.
"Možda namerava da se bolje brine o njegovom domaćinstvu nego do sad.
Ostatak noći je bio miran".
Oh, druže...
To je zato što...
On takođe spava...
Dobar izveštaj.
Stvarno?
Nisam znao da mu je toliko loše.
Ni ja.
"Od Onog Koji Je Prebegao na Drugu Stranu:
Zavod za statistiku u Ulici Hansa Beimlera
broji sve i zna sve.
Koliko pari obuće kupim za godinu dana: 2,3.
Koliko knjiga pročitam za godinu dana: 3,2.
I koliko studenata diplomira sa desetkom svake godine:
6347.
Ali jednu stvar ne broje,
možda zato što je čak i tim birokratama pomalo bolna,
a to su samoubistva.
Ako nazovete Zavod i pitate
koliko ljudi od Elbea do Odera,
od Baltičkog mora do planine Ore,
očajni odlaze u smrt,
naše numeričko proročište je nemo. Ali možda ipak pribeleže vaše ime
za Državnu Bezbednost,
za te ljude u sivom koji se brinu za bezbednost naše zemlje...
i njenu sreću.
1977. godine, naša država je prestala da broji samoubistva.
"Ubice samih sebe". Tako su ih nazvali.
Ali to nema nikakve veze sa ubistvom.
To ne poznaje žudnju za krvlju, ni neku užarenu strast.
To ima veze samo sa smrću, smrću celokupne nade.
Pre devet godina, kada smo prestali da brojimo,
samo jedna evropska država je imala veći stepen samoubistava:
Mađarska.
Mi smo odmah posle njih, zemlja "Pravog Stabilnog Socijalizma".
Jedan od onih koji se ne broje je Albert Jerska, veliki režiser.
O njemu želim da govorim danas..."
Pokušao sam da dođem do neke statistike...
da pokažem da Državna Bezbednost funkcioniše mnogo efektivnije nego što mi mislimo.
Budala, vežbao sam moj govor za predavanja na Zapadu ovde u stanu.
Od tada sam postao jako muzikalan.
Možemo da se nađemo u mom stanu.
"15h, Memorijalni park Pankow"
Pa? Je li ovde dovoljno sigurno?
Moj lični "telohranitelj". Zovem ga Rolf. Verovatno mu je to i pravo ime.
Pucaj.
Evo.
Želiš da objaviš ovo?
Na Zapadu, uz tvoju pomoć. Hoćeš li mi pomoći?
Da li Christa zna za ovo?
Ne.
Dobro. Pomoći ću ti, pod uslovom da njoj ništa ne pričaš.
Šta? - Georg, to je za njeno dobro.
Ovo može da ide direktno u "Spiegel". Imam prijatelja koji je urednik tamo.
Gregor Hessenstein. Znaš ga?
Ne lično. - Moraš da ga upoznaš.
Ali nikako ne možeš da objavljuješ pod svojim pravim imenom.
Osim ako ti ispitivanje od 48 sati zvuči primamljivo.
Hladno mi je.
Možemo do mene?
Mene ne nadzire Državna Bezbednost.
Prijatelj Margota Honeckera, dobitnik Nacionalne Nagrade...
Drugorazredno priznanje! - Kažem vam, moj stan je čist!
Kada bi smo samo mogli biti sigurni...
Imam ideju kako da proverimo tvoj stan.
Znate mog ujaka Franka,
koji dolazi u posetu svake subote iz zapadnog Berlina,
i vozi svoj veliki zlatni Mercedes?
Gospodine Hauser, meni sve to deluje pomalo rizično.
Da, slažem se sa Georgom.
Sakriti svog nećaka ispod zadnjeg sedišta?
Ne znam baš.
Ma hajde, neće da traže baš ispod sedišta.
Baciće pogled ispod kola, čuknuće auspuh,
i to je to, ja sam preko. Paul takođe.
Granični čuvari nisu preterano bistri.
Niste svesni toga.
Na koji granični prelaz idete?
Ulica Heinrich-Heine. Dobra stara Henrich Heine.
Poznaju me, kao i moj zlatni Mercedes.
Ja sam drugar sa čuvarima.
Veruj mi, čućemo se za 2 sata, držaću Schultheiss pivo u ruci,
i saopštiću ti novosti: Paul je prešao.
Ne!
A šta sa Paulovim pratiocem iz Štazi-ja? - Rolf.
Rolfi, Rolfi...
Misliće da je Paul kod kuće.
OK, moram da krenem.
Ne bi smo želeli da se uguši u kolima, zar ne?
Bilo bi šteta.
OK, čuvajte se!
Ulica Heinrich-Heine
Još jedno pivo?
Granična kontrola, ulica Heinrich-Heine
Ko je ovo?
Nema odgovora.
Samo ovaj put, prijatelju.
Dreyman. - OK, Paulov plan je uspeo!
Nije bilo nikakve kontrole na granici? - Ne.
Nikakve posebne provere. Nisu loši ti momci. Išlo je po planu.
Hvala vam za ovo, g-dine Hauser.
Zaboravite, nije bilo toliko opasno.
Da, sigurno.
Vidimo se uskoro i hvala puno.
Zdravo.
Šta ćemo da radimo ako pitaju šta radimo zajedno?
Pa... reći ćemo...
Reći ćemo da zajedno pišemo pozorišni komad.
Za 40-ogodišnjicu naše Istočne Nemačke.
Da.
A to je delimično i istina.
Ko bi pomislio da je naša Državna Bezbednost tako nesposobna?
Ko bi pomislio da su takvi idioti?
Videćeš...
"7:32h popodne.
Bez značajnijih incidenata".
Zdravo, zapovedniče. Poslušajte ovo!
Naravno, 1967. godine
je bilo puno samoubistava. Ali zašto 1977? Moraš da objasniš.
Moraš malo jasnije da opišeš socijalno stanje.
To mora da bude literatura, a ne politička agitacija.
Tekst je odličan takav kakav je. Samo želim da budem siguran da će ga narod na Zapadu razumeti.
Svejedno će izazvati gužvu.
To je Hauser! - Naravno da je Hauser.
On nije na Zapadu.
Pišu komad zajedno.
Za 40-ogodišnjicu.
Meni ovo ne liči na predstavu.
A na šta ti liči?
Ne znam... ali ne na pozorišni komad.
Mnogo razmišljaš, vodniče Leye.
Nisi intelektualac, zar ne? - Ja? Ne...
Nisam ja od tih. - Onda se ne ponašaj tako.
Izabrao sam te jer se razumeš u opremu i ne postavljaš suvišna pitanja.
Razmišljanje prepusti svojim pretpostavljenima. - Da, kapetane.
Idem, onda.
Želim vam prijatan dan na poslu...
Mislim, nadam se da uživate u svom poslu.
Možda mogu da prepravim ovaj deo.
Poslaću vam sav materijal koji imamo.
Možete li to uraditi za dve nedelje?
Onda ću stići da objavim na naslovnoj strani u prvoj nedelji marta.
To je Christa.
Georg?
Christa,
ovo je Gregor Hessenstein.
Christa Sieland. - Naravno, znam to!
Pa, kakvu to zaveru kujete?
Hauser i ja pišemo komad
za 40-ogodišnjicu Nemačke. - Zajedno?
"Spiegel" možda objavi članak o tome.
Ko će igrati glavnu ulogu? - Planirali smo tebe.
Christa, koga bi radije igrala: Lenjina ili njegovu dragu staru majku?
Možeš da biraš.
Vidim da baš i nisam poželjna ovde. Idem da dremnem.
Tvoja opreznost je za svaku pohvalu.
Što manje ljudi zna, to bolje. Nije se šaliti sa Štazijevcima.
U vezi s tim, doneo sam ti nešto.
Radije bi celu tortu. Već imam pisaću mašinu.
Štazi je već dokumentovao njene slogove radi identifikacije.
Ako presretnu tekst tvoje pisaće mašine na granici, završićeš u Hohenschonhausenu sledećeg jutra.
A to nije tako zabavno, Paul ti može potvrditi to, zar ne?
Bojim se da sam uspeo da nabavim samo crveni ribon za ovaj model.
Neće ti smetati da pišeš u crvenoj boji? - Ne.
Imaš li gde da je sakriješ posle upotrebe?
Da, pronaći ću mesto. - Nemoj to olako da shvataš.
Ne bi želeo da se moj sledeći članak zove: "Gde je nestao Georg Dreyman?"
Niko ne sme znati da ova mašina postoji.
Je li ovaj stan stvarno bezbedan? - Da.
Ovo je jedino preostalo mesto u Istočnoj Nemačkoj gde mogu slobodno da govorim.
Dobro, onda da popijemo u to ime!
Ovo je prava stvar, za razliku od torte.
Za tebe! Za omogućavanje da cela Nemačka vidi pravo lice Istočne!
Živeli!
Ovo piće je bolje od ruskih. Za tvoj uspeh!
Moram hitno da vidim druga Grubitza. - Ne dolazi u obzir.
Znate li šta smo uložili... - Sutra u 14:30h je najraniji slobodan...
Reci mu da, ako nam razotkrije plan,
blokiraćemo celu parohiju!
Onda neka zove Papu pa neka se žali njemu!
OK, previše vremena sam potrošio na ove gluposti.
Wiesler, drago mi je da si došao.
Moram nešto da ti pokažem.
"Zatvorski uslovi za Subverzivne Umetnike,
bazirano na Karakternim Profilima". Prilično akademski, a?
A pazi ovo:
"Mentor Disertacije: profesor A. Grubitz". Sjajno, zar ne?
Dao sam mu samo devetku.
Ne smeju da pomisle da će kod mene lako dobijati svoj doktorat.
Ali ovo je stvarno prvoklasno.
Da li si znao da, na primer, postoji samo 5 tipova umetnika?
Tvoj čovek, Dreyman, je tip 4.
"Histerični antropocentrik".
Ne podnosi da bude sam, uvek priča, potrebni su mu prijatelji.
Takve tipove nikako ne bi smeli da izvodimo na sud. Oni tamo procvetaju.
Određeno vreme u zatvoru je najbolji način da ih dovedemo u red.
Kompletna izolacija, bez informacije o datumu oslobađanja.
Bez ikakvog kontakta sa ljudima, čak ni sa čuvarima.
Dobar tretman, bez proganjanja, bez zlostavljanja, bez skandala,
ništa o čemu bi kasnije mogli da pišu.
Nakon 10 meseci, puštamo ga.
I taj čovek nam više neće praviti nikakve probleme.
Znaš šta je najbolje od svega?
Većina ovih tipa 4 koje smo tako obradili
nikada više ništa ne pišu! Niti išta slikaju, ili šta već umetnici rade...
I sve to bez upotrebe sile. Samo tako.
Nešto kao...
poklon.
Šta tebe dovodi ovde?
Napredak u slučaju Dreyman? - Ja sam tu zbog toga.
Mislim da je došlo vreme...
Za šta?
Da umanjimo obim operacije.
Mislim da dnevne i noćne smene...
nisu neophodne za ovako nesiguran slučaj. - Nesiguran, a?
Ne misliš da ćemo pronaći nešto za Ministra?
Možda, ako budemo fleksibilniji.
Ako budemo motrili na "Lazla" van njegova četiri zida.
Da predam slučaj Udou?
Radije bi ja nastavio.
Zašto? - Bilo bi nekih rezultata.
Jednostavno, moram da planiram fleksibilnije.
Kada ću da dođem i odem, dnevne i noćne smene...
Možda sprema nešto van stana.
Nešto mi ovde nije u redu.
Nešto mi prećutkuješ.
U redu, skinuću Uda sa slučaja.
Mogu da ga iskoristim za ovaj slučaj sa crkvom. Podnesi mi pismeni zahtev.
Navedi "Nedostatak sumnjivih postupaka" kao razlog.
I, Wiesler!
Mali savet za tebe: Nismo više u školi.
Cilj ovih projekata nisu ocene, već uspeh.
"Državni Zavod za statistiku broji sve i zna sve.
"Koliko pari obuće kupim za godinu dana: 2,3. Koliko knjiga pročitam za godinu dana: 3,2.
I koliko studenata diplomira sa desetkom svake godine: 6347".
"17h popodne. 'Lazlo' čita prvi čin svog prazničnog komada...
Hauseru i Wallneru".
Stomatološka ordinacija
Mi ne pišemo pozorišni komad, Christa. - Ne moraš da mi govoriš ništa.
Ali želim. To je tekst... - Ne govori mi.
Možda ja jesam nepouzdana kao što kažu tvoji prijatelji.
Ali ja...
Sada sam sa tobom.
Bez obzira na sve.
Ministar Riesenhuber, autor izveštaja,
izjavio je da ne postoji brzo rešenje
za spašavanje oštećenih šuma.
Odnosi između Istočne i Zapadne Nemačke su i dalje zategnuti.
Magazin "Spiegel" danas je objavio...
tekst neimenovanog autora iz Istočne Nemačke,
u vezi sa samoubistvima u Nemačkoj Demokratskoj Republici.
U tekstu se pominje niz samoubistava koja su počinili istaknuti istočno-nemački umetnici,
sa režiserom Albertom Jerskom kao poslednjim.
Pošto je bio na crnoj listi 7 godina,
Jerska je počinio samoubistvo 5. januara ove godine.
1977. godine, Istočna Nemačka je prestala da objavljuje...
bilo kakve podatke u vezi sa samoubistvima.
Te godine, Mađarska je bila jedina zemlja u Evropi sa većom stopom samoubistava.
Da, generale, mi smo...
Mnogo si podbacio, Grubitz, ti nesposobni amateru!
Generale, naš doušnik u "Spiegel-u" nam je obezbedio kopiju originalnog teksta.
Čestitam! Ko je napisao to sranje?
On ne zna, ali pomoću pisaćeg fonta možemo...
Ti si beskoristan! Daj mi imena!
Hoću, čim otkrijemo nešto.
Nadam se. Ako ne bude tako, lično ću te ubiti.
Andrea, gde je grafolog?
Prema tome, zaključujem da je ovo domaća pisaća mašina,
proizvedena za izvoz, najverovatnije model "Kolibri",
koju je izradila firma VEB Groma. Da je mastilo crne boje, bio bi daleko precizniji.
Ko poseduje takvu mašinu? - Nema registrovanih u Istočnoj Nemačkoj.
Šta to onda znači? Koju koristi Hauser, na primer?
Paul Hauser koristi model "Valentino", koji proizvodi Olivetti.
Taj model ima horizontalnije...
Dobro, dobro! A Wallner?
On piše na Optiminom modelu "Elite".
Georg Dreyman? - On svoje prve zapise piše rukom,
a zatim ih prekucava na Wanderer-ovom "Torpedu".
Nikada nije koristio ništa drugo.
Koliko je velika ta "Kolibri" pisaća mašina?
Jedna je od najmanjih na tržištu:
19.5 cm x 9 cm x 19.5 cm.
Znači, može se prošvercovati i kao knjiga.
Hvala. Možeš da ideš.
Doviđenja, druže.
Istočna Nemačka: "Tajna statistika samoubistava"
Andrea, spoj me sa Wieslerom.
"16h: Grupa je iscrpljena
od silnog pisanja".
ZAPOSLENI, INTERNO
Da? - Jesi li čuo za ovaj članak?
Onaj u "Spiegel-u"? Jesam. - Kako to?
Hauser je nazvao Dreymana i rekao mu za to.
Wiesler, ovo je veoma važno.
Kako za moju, tako i za tvoju karijeru.
Da li je pominjao ko možda stoji iza toga? Da li ti imaš neku ideju?
Mislim da ništa nije pominjao. Ne... baš ništa.
Urednik "Spiegel-a" je prešao granicu 27-og, koristeći lažno ime,
i proveo je ovde četiri sata. Pravo ime: Gregor Hessenstein.
Jedinica 6 ga je pratila do Prenzlauer Berg-a, i tu mu se gubi trag.
Da li je kontaktirao sa Dreymanom?
Zar ne bi to napisao u izveštaju? - Da, naravno.
Ali ovaj tekst izgleda kao da ga je pisao pisac, a ne novinar.
Moja greška bi me iznenadila. Zato drži uši načuljene!
Sranje!
Napred.
Ako te neko od tvog osoblja obmane, ti ga kazniš, zar ne?
Naravno, naravno! - Čak i ako je žena u pitanju?
Je l' tako? - Da, naravno!
Zar nije svako ko služi velikom čoveku...
deo njegovog osoblja?
Može se reći da je tako... Uistinu, trebalo bi da je tako.
Ovde Christa-Maria Sieland nabavlja svoje ilegalne lekove.
Trebalo bi to da znaš, to je tvoje odeljenje.
Od tebe zavisi da li ćeš je uništiti ili ne,
ja samo želim da je nikada više ne bude na nemačkoj pozornici.
Izlazi sada.
Zatvori vrata!
G-đice Sieland? Molim vas, pođite sa nama. Imamo neka pitanja za vas.
Hajdemo.
Dakle...
Drugarice Sieland, imali ste divnu karijeru, a?
Stvarno šteta. Bili ste dobri.
Zaista ste bili dobri.
Ali kratkotrajni.
Sedite.
Šta glumci rade kada više ne mogu da glume?
Molim vas...
Zar ne postoji nešto što bi mogla da uradim za vas?
Za... Državnu Bezbednost?
Malo je kasno za to.
Poznajem skoro sve naše umetnike.
Mogla bi dosta toga da vam otkrijem. - Verujem.
Ali, to vam sada neće pomoći.
Možda bi mogla da uradim nešto drugo?
Nešto što bi nam oboma odgovaralo.
Na žalost, vi ste...
postali neprijatelj vrlo moćnom čoveku.
Zbog toga, imam manje slobode nego što bi to inače bio slučaj.
Zar ne postoji način da se spasem?
Žao mi je, madam.
Mada, postoji jedna mogućnost.
Pošto provodite toliko vremena sa piscima
i umetnicima...
Znate li možda nešto u vezi sa člankom iz ovonedeljnog "Spiegel-a"?
U vezi sa člankom o samoubistvima?
Državna Bezbednost! Otvaraj vrata!
Otvaraj!
Upalio je svetlo u radnoj sobi.
Razvalite vrata pre nego što uništi dokaze.
Pajser!
Mislim da to nije neophodno.
Šta je u pitanju, drugovi?
Imamo nalog za pretres prostorija.
Šta tražite? - To je poverljivo.
Boysen, Muller: spavaća soba. Greska: kuhinja, kupatilo, hodnik.
Heise i Thomas: dnevna i radna soba. Krenite!
Šta ste to zapalili ovde?
Loše tekstove.
Dosta zapadne literature, a?
Ta knjiga je poklon Margota Honeckera.
Status? - Sve napreduje po planu.
Nismo ništa pronašli, osim knjiga i novina sa zapada.
Ni traga od cilja!
Jeste li pretresli temeljno?
Da, druže!
Koji je naš sledeći potez?
Zapovedniče?
Izvedi svoje ljude.
Evo adrese Ministarstva. Ako je nešto oštećeno, možete da tražite kompenzaciju.
Siguran sam da je sve u savršenom redu.
Da?
Wiesleru, očekujem te u Hohenschonhausenu u 9 ujutru, sutra.
OK, ja ću reći ono što svi mislimo: to je bila Christa-Maria.
Štazi ju je ščepao, i ona te je ocinkarila.
Nije bila ona.
Kako si tako siguran?
Sam si rekao da nije dolazila kući sinoć.
Ona zna gde krijem mašinu.
Da, zna.
Znači, ako si u pravu, i ako je pretres bio zbog nje,
onda je ona naš anđeo čuvar.
Imam sastanak sa potpukovnikom Grubitzom.
Kapetan Wiesler.
Istražna soba broj 76.
Da! Napred.
Sedi.
Pa?
Šta je to bilo?
Ti mene pitaš?!
Za šta sumnjičite Dreymana?
On je napisao članak iz "Spiegel-a".
Odakle vam to?
Dođite.
Evo.
Nemam pojma kako si mogao da budeš tako aljkav, pa da ti ovo promakne!
Ali ja te znam drugačijeg, posebno u ulozi islednika.
Zato ti dajem poslednju šansu.
Dovedi zatvorenika 662, odmah.
Jesi li još uvek na pravoj strani?
Da. - Onda nemoj opet da zasereš.
Treba li da držim zatvorenika?
Ne, ona je sada naš doušnik. Možeš da ideš.
Znači, vi ste zapovednik jedinice?
Zapisuj.
Onda mi zapovedajte.
Ostalo je 10 sati...
Preciznije, 9 i po,
pre nego što g-din Roessing kaže publici da se nećete pojaviti zbog zdravstvenih problema.
I to će biti vaše poslednje pominjanje u glumačkom svetu.
Je li to ono što želite?
Recite nam gde je sakriven dokaz.
Ne postoje dokazi, niti pisaća mašina.
Sve sam to izmislila.
Nadam se da niste.
Ako je tako, moraćemo da vas zadržimo ovde.
Lažan iskaz je krivokletstvo, što povlači oko 2 godine zatvora.
Dreyman će svejedno ići u zatvor,
na osnovu vaše izjave...
i materijala koji smo do sada pronašli u stanu.
Spasite barem sebe.
Ne bi ste verovali koliko ljudi leži ovde zbog besmislenog herojstva.
Mislite na svoju publiku.
"Mislite na svoju publiku!" Mora da se zajebava.
Ne zaboravite šta je država činila za vas...
Celog vašeg života.
Sada vi možete da učinite nešto za svoju državu. Ona će vam biti zahvalna.
Recite mi gde je sakrivena pisaća mašina.
Dreyman nikada neće saznati.
Momentalno ću vas osloboditi,
i uletećemo tek kada ponovo budete sa njim.
Uspećete da odglumite iznenađenje, siguran sam.
I večeras ćete ponovo biti na pozornici.
U svom elementu.
Pred svojom publikom.
Recite mi gde su dokumenta.
Gde su?
U stanu su...
Ispod praga,
između dnevne sobe...
i hodnika.
Može da se otvori.
Mislite na ovo mesto?
Označite tačnu poziciju.
Izgledate iznureno. Zapamtite, sada ste naš doušnik.
To povlači odgovornosti kao što su zavereništvo i poverljivost,
ali isto tako i privilegije...
Stražar!
Pozovi mi Wieslera. - Kapetan Wiesler je već otišao, potpukovniče.
Tako, znači.
U redu. Voljno.
Šta uradi vitez kada je zbačen sa svog konja? Ponovo se popne na njega.
Uđi unutra. Prespavaj ovo. Ono što se desilo nema nikakve veze sa stanjem u tvojoj kući.
Ne, već u čitavoj zemlji.
Christa!
Ne prilazi mi, bila sam kod Kerschnera i nisu imali vodu. Potrebno mi je tuširanje.
Prilično žurno si otišao.
Operacija "Lazlo" je još uvek u toku. - Jesu li oboje unutra?
Jesu.
Evo današnjeg izveštaja.
Poslednji izveštaj za operaciju "Lazlo".
Zašto me nisi nazvala? - Šta?
Zašto me nisi nazvala?
Bila sam na selu.
Možeš li da mi dodaš četku za nokte?
Dolazili su iz Štazi-ja. Pretraživali su stan.
Ko je dolazio?
Državna Bezbednost! Otvaraj!
Ostani ovde.
Zdravo, druže Dreyman.
Ja sam potpukovnik Grubitz iz DB-a.
Samo sam želeo da se uverim da su sinoć temeljno odradili posao.
Vaša radna soba? Počećemo odatle.
Ljudi, pretražite svaku knjigu, stranu po stranu.
O, šta to imamo ovde?
Ovaj prag mi ne deluje ispravno.
Može li to biti... tajni odeljak?
Pustite nju. Ona nije osumnjičena.
Glumica...
Bila sam previše slaba. Nikad neću moći da ispravim...
ono što sam učinila. - Ništa ne treba ispravljati!
Razumete li? Ništa. Premestio sam maš...
Oprosti mi, oprosti mi...
Vodi svoje ljude nazad u štab. Ovaj zadatak je završen.
Druže Dreyman, opozvao sam pretragu.
Izgleda da smo primili lažnu informaciju. Žao mi je.
Hajdemo.
Jedna stvar treba da ti bude jasna, Wiesleru.
Tvoja karijera je gotova.
Čak i ako si bio tako pametan da sakriješ svoje tragove.
U najboljem slučaju, završićeš u nekom podrumu, otvarajući pisma do penzije.
U narednih 20 godina.
20 godina.
To je mnogo vremena.
"Mikhail Gorbachov izabran za Generalnog sekretara
Komunističke Partije Sovjetskog Saveza".
4 GODINE i 7 MESECI KASNIJE
Zid je pao!
Da, Zid je pao!
Čuvari graničnih prelaza su otvorili kapije. Uzbuđenje je ogromno!
Hiljade ljudi prolazi! Ovo je neverovatno!
Tako je, dragi slušaoci, 9. novembar 1989. godine, dan je koji obeležava istorijski momenat.
Mlada porodica je ispred mene...
DVE GODINE KASNIJE
Šta ne valja, moje dete?
Tvoj Arthur je mrtav.
Arthur...
Da možda ne grešiš, bar ovaj put? Videla sam ga jutros!
Ne, sestro. Veruj mi. Pao je u smrt.
Lojalni ljudi ga okružiše, kao vi sad mene,
i uprkos visokom suncu,
baciše sedam senki preko njegovog plemenitog, mrtvog tela.
Smrvljen je moćnim točkom.
Vidim to,
mada bi radije gledala bilo koji drugi užas.
Zašto nisam pošteđena ovih vizija?
Elena! Idi kući i oplakuj.
Ja ću završiti tvoju smenu.
Previše uspomena?
Ni ja nisam mogao da ostanem unutra.
Ali, šta to čujem?
Nisi pisao ništa od pada Zida?
To nije dobro.
Na kraju krajeva, naša zemlja je ulagala u tebe.
Premda te i razumem, Dreymane.
O čemu bi i moglo da se piše u ovoj novoj Nemačkoj federaciji?
Ništa više ničeg u šta bi se verovalo, ništa protiv čega možeš da se buniš...
Život je bio lep u našoj maloj Republici.
Mnogi ljudi tek sada to shvataju.
Ima nešto što moram da te pitam. - Šta god hoćeš, dragi Dreymane.
Zašto ja nikada nisam bio pod prismotrom?
Svi ostali jesu.
Zašto ne i ja?
Bio si pod stalnim nadzorom.
Znali smo sve u vezi sa tobom.
Pod stalnim nadzorom?
Sve je bilo ozvučeno.
Kompletan program.
To je nemoguće!
Baci nekad pogled iza svojih prekidača.
Sve smo znali.
Znali smo i da nisi mogao da pružiš
našoj maloj Christi ono što joj je trebalo.
Pomisao na to da su ljudi kao ti nekada vladali mojom državom...
ISTRAŽIVAČKI CENTAR I SPOMENIK
Dobrodošli, posetioci
Sačekajte malo, trebalo bi da ima više od jedne fascikle u vezi sa vašim slučajem.
Složene su hronološkim redom. Najstarije su na vrhu,
a novije pri dnu.
Skidam Vam kapu.
OPERACIJA "LAZLO"
Operacija "Lazlo", Subjekat: Georg Dreyman
Kodirano ime "Lazlo", operacija pokrenuta.
Inicijativa je došla od strane Ministra Bruna Hempfa.
"Lazlo" prima pošiljke...
dnevnih novina sa zapada bez dozvole zvaničnika.
Predlažem da se ne preduzimaju mere...
da se ne bi pobudila sumnja o prisluškivanju.
"Lazlo" i CMS otvaraju poklone,
a zatim verovatno imaju intimne odnose.
Posetilac je ujak Paula Hausera iz zapadnog Berlina.
Oni mu pričaju o predstavi...
koju će Hauser i "Lazlo" napisati za 40-ogodišnjicu DDR-a.
Očekujemo dalje informacije o predstavi,
njen siže, i tako dalje.
Sadržaj prvog čina:
Lenjin je u neprekidnoj opasnosti.
Uprkos povećanom spoljnjem pritisku, on se drži svojih revolucionarnih planova.
Lenjin je iscrpljen.
HGW...
HGW XXl7...
Ja, Christa-Maria Sieland,
dobrovoljno se obavezujem da nezvanično
radim za Državnu Bezbednost.
Ova odluka je rezultat mojih ubeđenja da...
je Georg Dreyman napisao članak za "Spiegel" pod nazivom:
"Onaj koji je prešao na drugu stranu".
Njegovi saučesnici su bili novinar Paul Hauser, Karl Warn...
Christa Sieland je uhapšena 10. marta...
zbog upotrebe droga, na ukaz Ministra Hempfa.
Puštena je na slobodu u 13:50h popodne 11. marta,
prethodno otkrivši "Lazlovo" tajno mesto...
i prihvativši obaveze doušnika, pod kodiranim imenom "Marta".
1:50h popodne...
Potom je...
nakon neuspešnog pretresa kuće 11-og marta 1985. godine,
i "Martine" fatalne saobraćajne nezgode,
operacija "Lazlo" okončana.
Napomena: HGW-ova zabrana unapređivanja stupa na snagu momentalno.
Prebaciti ga na dužnost u jedinicu M, sa preporukom...
da mu se ne poveravaju zadaci koji podležu samo njegovoj odgovornosti.
10:50h: Nastavljam nadzor izvan "Lazlove" kuće.
U 3:10h popodne, "Marta" dolazi direktno
iz Hohenschonhausena u njegov stan.
Sledi pretraga stana i izveštaj o tome.
Kraj operacije "Lazlo".
HGW, 15:15h.
Ko je HGW XX-7?
Stani.
Nazad u Huferland ulicu.
DVE GODINE KASNIJE
"Sonata za dobrog čoveka"
Zdravo.
Georg Dreyman, "Sonata za dobrog čoveka"
Roman
"Posvećeno HGW XX-7, sa zahvalnošću".
29.80.
Hoćete li da je zapakujem?
Ne, za mene je.
Preuzeto sa www.titlovi.com